Хуана де Ибарбуру
Дъждовна нощ

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1968

chitanka.info

Вали… очаквай, не заспивай,

ослушай се какво говори тоя вятър,

какво — дъждовната вода, която

със дребните си пръсти чука по стъклата.

Превръща се на слух сърцето мое

да слуша своята сестра вълшебна,

която е във скута на небето спала,

която е видяла слънцето отблизо

и слиза весела и кръшна

сега на скитнишкия вятър от ръката,

подобно пътница, която

се връща от една страна омайна.

Как ще се радва изкласилата пшеница!

Как жадно над пръстта ще избуи тревата!

И колко бляскави елмази ще увиснат

на боровете в клоните зелени!

Очаквай, не заспивай. Нека двама

послушаме дъждовния неспирен ромон.

Опри между гърдите ми корави

мълчаливото си чело.

Аз ще усещам пулса на слепоочията твои,

потрепващи и марни,

като да са два живи чука,

които удрят мойта плът разгорещена.

Очаквай, не заспивай. Тая нощ

сме двамата една вселена,

откъсната от вятъра и от дъжда

на спалнята сред празнотите хладни.

Очаквай, не заспивай. Тая нощ

сме негли[1] корена съдбовен,

от който трябва да поникне утре

стеблото хубаво на ново племе.

[1] негли — може би, навярно, сякаш, вероятно — Б.р. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.